HELT HYSTERISKT
-Noll, noll, noll, enter! -Idiotisk grej!
Den koden är idiotsäker, men jag överskattade dig igen.
-Den för ju bara oväsen... -Det ska den göra.
De får gärna sno möblerna, men jag vill inte ha trumhinnorna spräckta.
Jag ska förklara attdu har minne som en bananfluga.Sen villjagtala meddig.
Jag darrar, älskling...
Vad är det? Har du nyss kommit hem?
Just det - efter en rätt läcker natt.
-Vad är klockan? -Halv åtta.
-Det säger mig ingenting... -Gå och lägg dig igen.
Stanna inte där... Fortsätt bara.
-Tycker du att det här är lustigt? -Menar du "roligt"?
-Du kunde talat om vad du gjorde. -Jag varupptagen med att göra det...
Svartsjuk? Rädd att jag skulle ha roligt... Och det hade jag.
-För jävligt roligt. -Fråga med vem...
-Jean-Pierre. -Inte den skiten...
Jag råkade bara springa på honom. Han är här och regisserar en ny video.
Jag trodde vi skulle gå ut. I stället fick jag vara med den här torrbollen.
-Jag går och lägger mig igen. -Tillbaks ner i din kista...
-Patsy har sömnproblem. -Hon liknar en levande död...
Hur länge ska hon bo här?
Tills hennes lägenhet desinficerats. Hon kan ju inte andas in giftångorna.
Varför inte? Konstigt att hon inte redan är där och sniffar...
-Det kunde göra henne uthärdlig. -Det skulle ta livet av henne...
-Just det! -Det är visst hormonerna som talar.
Jean-Pierre alltså? Ska han vara här länge?
Det beror lite grann på mig. Han är rätt tänd på mig igen.
-Låg ni...? -Självklart! Det var länge sen sist...
Men det är som att cykla. Man glömmer aldrig hur det går till.
-Jag hoppas... -Väldigt försiktig, ett helt paket!
När jag kom i gång var jag omättlig.
-Jag vill inte veta... -Du frågade ju!
-Nåt mer du vill veta? -Nej tack.
Om du hade haft några egna killar skulle du inte ta det så hårt.
Jag vet att det är en känslig fråga i din ålder-
-och du tycker det är lite pinsamt att tala om det...
Min psykoanalytiker säger att jag ska låta dig reda ut det här själv...
Men du har ju inte haft en enda jävla kille så länge jag känt dig!
Så förbannat ful är du väl inte!
Har du läst Kamasutra som du fick? Inte! Och pessaret ligger oanvänt...
Jag väntar på din första sexuella upplevelse,men din lakan förblir torra!
Jag vill inte ha en förtorkad ungmö till dotter, så gör nåt åt saken.
Förutsatt att du inte...
Förutsatt att du inte är lesbisk. Är du det? Mig kan du säga det till...
-Ja, jag är lesbisk. -Hurra!
-Bra, älskling! -Kul att du gillar tanken, men - nej.
Jag är inte lesbisk. Tyvärr.
Och det kastar du bara rakt i ansiktet på mig...
Fast det är väl inte ditt fel, det är din gamla mor som önsketänker...
...och försöker hitta nåt intressant drag hos dig.
Väck mig halv tio. Världen får ta sin första rök innan jag stiger upp.
Den brukar hinna få lungcancer innan du kommer i väg.
Klipp dig kort och köp en overall, så jag slipper förklara för mina vänner...
Helat natten har jag lyssnat på ditt hackande...Snart kommer det upp olja.
-Har nån ringt? -Vad har du på dig?
Jag ska äta lunch med Jean-Pierre. Det här är väl lite hans stil.
-Ja, men din stil är det inte. -Jag gillar den.
-Då byter jag. -Ska du äta lunch med honom?
-Vi skulle ju det... Får jag följa med? -Du gillar inte Jean-Pierre...
Det gör väl ingen... Jag vill inte du ska göra om samma hemska misstag.
-Vad menar du? -Du har väldigt dålig karlsmak.
Jag harräddat dig från två bedrövliga äktenskap och pinsamma förhållanden.
-Vilken vän du är! -Tvinga mig inte att äta ensam...
-Du hittar nån annan. -Självklart!
-Men jag har ingen. Snälla... -Du får väl följa med då.
-Ska du till jobbet? -Ja,jag måste ordna lite med butiken.
Jag ska få in en del läckra saker från Kashmir, Afghanistan, Albanien.
Och jag har köpt mattor från Etiopien - skitbilligt...
...och läpp-plattor från amazonindianer som vi kan sälja som askkoppar.
Titta inte på mig så där... Vi tar faktiskt bort läpparna först.
Jag har köpt fina grytor från Somalia. De har ju ingen användning för dem.
Och det bästa av allt: du vet byarna som övergetts av kurderna...
Jag har köpt allt som finns i dem.
-Katastroferärloppmarknader för dig! -De tältarså gärna...Vad ska du göra?
-Här får hon inte gå och lata sig. -Kan du hålla käften?
Jag pratar med min väninna! Du gårpå som endeprimerad undulat...
Håll tyst!
Jag ska till mitt jobb.
Ditt... Tidningen? Finns den kvar?
Ja, och jag har lovat gå på ett kort möte. Tio minuter eller nåt.
-Vad gör du? -Älskling...! Patsy är moderedaktör.
-Modechef. -Men hon arbetar ju aldrig...
-Jag arbetar jämt. -Tack vare vår vän mobiltelefonen.
-Pats har jobbet på livstid. -Du menarinte atthon är bra på nåt?
-Nej, hon har legat med utgivaren. -Och det är jag jävligt bra på.
-Vad gör en modechef då? -Hon får 50% på Harvey Nics.
Det krävs arbete också. Kunskap. Jag avgör vad som ska in i tidningen.
Jag kan göra kjolarna så korta att världen blir ens gynekolog.
-Och så får du gratischampagne. -Jag bestämmer.
-Modet,ja.Och du får en massa saker. -Ni har väl aldrig betalat för nånting?
Herregud, dig har jag betalat för! Jag ska bara byta, så åker vi sen.
-Jag får väl gå med på lunchen? -Ja.
Den hjälper dig att ta dig till bilen...
Det måste vara här... De har väl tvättat fasaden eller nåt...
-Det hela tar bara fem minuter. -Är du säker på att det är här?
lfrågasätt mig inte...
-Minns du vilken våning? -Vi får fråga i receptionen.
-Här känner jag igen mig. -Chefredaktör, skönhetsredaktör...
Matredaktör, redaktionschef, vän till chefredaktören, redaktionssekreterare.
Societetsredaktör, redaktör för speciella projekt...
Tittar du på redaktörslistan? Jag är ingen redaktör, jag är modechef.
Då är det inte på den här våningen. Art director, VD, marknadschef...
-Här är det. -Ungefär som du lämnade det.
Ingen får blommor från den blomsteraffären längre...
-Armani! -Bara Emporio...
-Det går att stryka över. -Hänger min Chanel kvar?
Jag ska nog ha den på mötet. Den skrämmer redaktörerna.
-Patsy Stone! -Du känner ju Eddy.
Kommer du på mötet? Vi måste skaffa nya reklaminkomster.
Vi har mist Lanson, Nivea, en duschkräm och alla mina tamponger.
-Vi liggerpå gränsen i dethärnumret. -Det blir väl inget långt möte?
Högst fem minuter. Jag har tre luncher och en lansering före kl. 2-
-och det med min sena arbetsfrukost med Marie Helvin kvar här uppe...
Bästa redaktören på den här sidan om amerikanska Vogue.
Hon bjöd på billigt vin. Får jag inget rabattkort snart, så är hon slut.
-Magda? -Pratar med Fergie.
Ringer hon igen, så har jag gått. Jag har en minut. Catriona...
Gör nåt om en bil. Jag behöver en ny bil, men inget skräp.
-Och nåtom den här fina champagnen. -En väninna till mig har jättefina glas.
-Henrietta? -Vi kan ta några jättefina foton.
Folk i farten då? Inne - ute, sexig - inte sexig, klyftig - klyftig.
-lnne - ute... -Stryk henne, hon har hoppat på mig.
Sätt in honom,han har hoppat på mig. Och så River Phoenix, Mickey Rourke...
-Men inget med nån som heter Freud. -De var ju inne förra månaden...
Bara för att nån förfader kom på penisavunden ska de inte fjäskas för.
De är mina vänner...
-Skönhet - och raska på. -Visst är hon fantastisk?
Clarins, Shisheido, Paloma Picasso, Chanel, smink i allmänhet...
...ansikten, ögon, läppar, näsborrar... Nu spånar jag bara.
Sköljning med mynta... Tio tips om tropiska tånaglar... Naturlig energi...
"Fukt" är mitt ord för dagen. Fräscha små fuktdroppar, mättade färger.
Jag ser sol, sand, vatten, strand...
Två veckor i den karibiska övärlden. Hud är inne...
...och så det vanliga "försök se vackrare ut om du vill ha mer sex".
Bra. Kasta hit hudkrämen...
Skicka in Hamish. Jag vill veta hur restaurangen jag ska luncha på är.
Bara stora namn nu: Lauren, Armani, Lagerfeld, Oscar de la Renta.
Ingen brittisk smörja... Moskva, glamour på Röda torget...
-Jag använder inga ryssar. -Nej, de är för fula.
-Potatisdieten har satt sina spår. -Såg jag ut så där, höll jag mig inne.
-Magda... -Hur är restaurangen jag ska gå på?
Bekväm på det storstilade sättet, med plutokrati och en hygglig anka.
En budoarliknande matsal med fin-de-siècle-stämning.
En blandning, kanske en post-orwellsk version av en edvardiansk krog.
Maten har en ekumenisk touche, är ett kosmopolitiskt äventyr-
-full av amuse-gueule och gastronomisk trovärdighet.
Det är inte bara ett inneställe för uteätare... Tomaterna var pulpeuse.
Skitsnack, men det går åt papper, och veckopressen är till för det.
TV vill vi ska göra en "före - efter" i deras morgonprogram.
Det är bra för tidningen, så jag sa att du kommer.
Två töntar i träningsoverall väntar på att du ska göra underverk med dem.
Hjälp mig, Eddy... Vad ska jag göra?
Du tar dem till frissan, sätter på dem märkeskläder och visar dem i tv.
-Offentlig förnedring, det klarar du. -Jag ska vara med i tv...
-Det är jag nog rätt bra på. -Vi ses.
Är du hemma i kväll? Det här klarar jag lätt.
TV... Hej, jag heter Patsy Stone.
Hon är inte hemma. Hur har förvandlingen gått?
-Hur vet du om den? -Mamma harjättekulmedJean-Pierre.
Har du lyckats förvandla två normala personer till löjliga modedockor?
De satmarorna hade ingen smak, så det blir inget.
Det var fruktansvärt! Grälet...
Detslutade med attjag sa att modern bara skulle se bra ut i en liksäck.
Och dottern är på sjukhus och får en modern möbel borttagen...
Den eländiga lilla slynan! Hon hade ingen tanke på att jag ska vara i tv!
-Här står jag med mina läckra kläder! -Så tråkigt då...
-Försök inte. -Får jag komma in?
-Jag vetvad du vill och svaretär nej. -Hur kan du veta vad jag vill?
Jag tror att du vill ha mig till modeoffer-
-men du vill kanske bara ha en liten pratstund med mig.
-Stäng inte dörren. -Gillar du inte mitt rum?
Det är vad jag väntat mig, en liten cell.
-Vill du vara vänlig och försvinna? -Förlåt mig...
Vi låtsas att vi hatar varann...
Jag hatar dig. Därför att du har tyckt illa om ända sen jag föddes.
-Tidigare! -Så varför skulle jag hjälpa dig?
Jag betalar. Jag är din mors bästa vän...
-Vad är du för slags vän? -Och vad är du för slags dotter?
-Jag bryr mig om henne. -Du klär dig bara som en kristen...
Hur lång tid tar det att få till så där skarpa pressveck?
Ut!
Till dig...
-Jag har plockat de där... -Jättefina... Du, jag förstår.
-Du förstår ingenting. -Din mor ville i alla fall ha dig...
Är det en snyfthistoria, så skynda dig. Jag kan knappt hålla tårarna tillbaka.
Berätta om din tragiska barndom, om dina föräldrar vi aldrig hör nåt från.
Du har satt dem på ett ålderdomshem så det inte syns hur gammal du är.
-De är döda. Skoja bort det, du. -Jag beklagar.
Jag kände aldrig min far, och min mor kände honom rätt flyktigt.
Hon fick mig i 40-årsåldern. Jag skötte henne de sista åren.
Det hindrade liksom mig att hitta nån och stadga mig...
Fast det var ju inte hennes fel. Hon skulle ha gjort abort-
-om hon inte hade misstolkat sin graviditet som klimakteriet.
-Så hemskt... -Eddy och din mormor hjälpte mig.
Min mor ville inte ha mig hemma, jag fick henne att känna sig gammal.
Jag är Afrodite... Jag lever, jag andas!
Jag är Diana, jag är drottning Dido!
Å, vilket ljus som dansar över världen!
Flytta på dig. Stå inte i vägen när jag försöker uttrycka mig!
Vad gör du här? De klippte av navelsträngen när jag stötte ut dig.
Acceptera din frihet och låt den här anden vara fri!
Humphrey och André kommer hit och då vill jag inte ha dig här.
Ska du ut, så glöm inte nyckeln.
Jag hoppas på en liten fantasifull syntes-
-och behöver ingen konkurrens.
Stick!
-Får du ingen mat av din mor? -Du vet ju hur hon är...
Hon bränner väl inte bh-n igen? Du får inte bli nån lång gänglig speta.
Mager spinkig långbent, stora bananer till bla'n...
...och en svällande pudding som ingen alls vill ha!
Tack, mrs M.
Se på dig, sörjande och bitter.
Och här sitter jag bland gamlingar och bleka sjukdomar-
-vårdad av så kallade sköterskor, som bara fumlar med åldringarna.
Du väntar andlöst på att jag ska dö.
Jag förvägras till och med min intellektuella frihet:
Jag får bara läsa två Barbara Cartland om dagen...
Jag tvingas sitta på min kvinnliga kastrat för att få behålla den.
Barns tyranni...
För Guds skull, dö!
En kort tid efteråt dog hon. Det sista hon sa till mig var "Varför?"
"Varför har vi alltid stött våra svärd mot varann, alltid bråkat?"
-Vad svarade du då? -Att det var våra sköldar vi stött.
-Det är väldigt sorgligt. -Jag vet...
-Du... -Ja?
-Jag... Vi gör en överenskommelse. -Okej!
-Jag hjälper dig på två villkor. -Säg vilka.
Du flyttar till ett hotell och låter mamma har en pojkvän.
Javisst.
Ring din mormor. Jag behöver en gammal kvinna också.
-Varför är du uppe? -Jag följer med.
Ska du inte vara med Jean-Pierre? Behövs du inte i butiken då?
Jag ska vara där senare! Vakna, Pats...
-Vad är klockan? -Sex på morgonen.
-När somnade du då? -Jag tuppade av vid tretiden.
-Jag fick ta några piller vid ettiden. -Det var länge sen jag bara somnade.
Hur gick det med Saf och gumman?
Din mor gör som jag säger, men din dotter vägrar ha sin klänning!
-Har du försökt be henne snällt? -Va...?
-lbland funkar det med Saffy. -Jag kan inte...
-Försök... Det går snabbt. -Jag kan bara inte...
-Tvinga mig inte. -Be snällt och le.
Jag kan inte le, jag har inte råd med rynkorna...
Saffy, Pats vill be dig om en sak. Gör det då...
Le!
-Snälla, kan du ta på dig klänningen? -Okej. Kom, vi blir sena.
-Undrar om Clare Rayner är med. -Nej, jag är med.
Men jag hoppas hon är med också. Jag skriver jämt till Clare.
-Det är väl inget fel på dig? -Jagtrodde jag hade den där sjukan.
-När man glömmer allt... -Alzheimer.
-Den som äldre får... Vad heter den? -Alzheimer!
-Jag minns inte... -Kom nu!
Det verkar konstigt att det är vi som ska förändras...
-Är du inte nervös? -Nej.
Du har väl nån liten knorr att runda av det hela med?
Ja, det här skulle jag klara i sömnen.
-Årets idrottspersonlighetkommer hit. -Vilken självmotsägelse...
Men först ska vi ta oss en titt på modet.
Vi har hos oss modechefen på "Ella", Patsy Stone.
Hej, Patsy.
Just det, tack så mycket.
Patsy, du ska visa två kvinnor "före och efter"... Hur har det gått?
Riktigt bra...
Du har visst tagit två vanliga kvinnor och förverkligat deras drömmar.
Just det...
Kan vi titta på ett foto av våra båda kvinnor.
Nej, det där är min nye son... Visst är han söt?
Har vi nåt foto...ja, det har vi.
-Det behöver göras mycket där, va? -Just det, tack så mycket.
Vi ska kanske ta in de båda och se hur de ser ut nu.
Den ser ju ut som en blandning av ett durkslag och en ringbrynja.
Här är en mogen dam som vågar klä sig i svart i sitt livs aftonstund.
-Slå er ner. -Ska Clare vara med?
Nej, vi har tyvärr mist henne...
Det här är väl inte direkt några arbetskläder?
Man skulle väl känna sig dum, om man gick till snabbköpet klädd så här?
-Just det, tack så mycket. -Undrar hur våra försökskaniner mår.
-Vad tycker ni? -Jag föredrar Marks & Spencer.
Det är faktiskt jag också.
Tack för att ni kom. Väldigt snyggt, Patsy.
-Får jag säga en sak? -Javisst...
Man kan aldrig få nog av hattar, handskar och skor.
Tack, Patsy. Ett ovärderligt råd från vår modeexpert.
Vi ska göra en noggrann studie av akut schizofreni-
-mellan 9.20 och 9.23... Och sen tar vi förstås upp dödshjälp.
Vi ska prata med några personer som spolat sina gamla mödrar.
Så det är bäst att du passar dig... Över till Eureka och vädret.
Jag har aldrig varit så generad under 18 år tillsammans med min mor.
-Jag tyckte det gick väldigt bra. -Eddy?
Du var toppen.
-Hon var värdelös. -De erbjöd mig ett jobb!
Bara att presentera vädret... Mamma, har du talat med Jean-Pierre?
Jag tror inte jag kommer att träffa Jean-Pierre mer.
Pats har faktiskt rätt.
Med hans jobb och min butik är det inte vidare praktiskt.
Ut härifrån! Du lovade!
-Jag tänker inte flytta nånstans. -Har du ingen heder?
Den miste hon när hon var 14 år. Jag kände pojken.
Äntligen ett tonårsutbrott! Hur övertalade du henne till det?
Jag drog bara en historia om att min mor tyranniserade mig...
Det stämmer, eller hur?
Jävlar...!
Man kan aldrig ha nog av hattar, handskar och skor.
-Vad ska du göra i kväll? -Jag ska prata med utgivaren igen.
Till och med AmandadeCadenet skulle komma ihåg ordet "accessoarer".